![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511636-big.jpg)
В глобализацията на световната кухня, съществуват множество храни, които хората определят като произхождащи от едно място, когато те всъщност идват от някъде другаде. Облекчение е да се намери поне една храна, носеща името на страната от където идва, и е особенно популярна в нея.
Блестящ пример за това е Белгийската гофрета - известна като gaufre или gauffre на френски и wafel, waffel или suikerwaffel на фламандски .
За да станат нещата още по сложни се оказва, че има не само един вид белгийски гофрети. Има поне две основни разновидности, а може би и повече, в зависимост от това къде се намирате, като различията в типовете гофрети са единствено регионални .
Неизбежно като повечето творения на цивилизацията, историята на гофретата се корени още в неолита , а по – късно в средновековието.
Прародителя на вафлата е палачинка , направена от смлени зърнени култури, приготвени върху нагрети камъни. След което, палачинката се е обръщала от другата страна за да се изпече.
Не се знае кога, след като хората са започнали да обработват метал, на кого му е дошла идеята да замени камъка с желязна плоча, и кога е установено, че готвенето ще бъде по-бързо с 2 отопляеми железни плоскости от двете страни по едно и също време.
Първите източници за рецепти на вафли датират от преди 2000 години от Китай. Методът на печене и съставките са били, като съвременните гофрети, но с допълнително добавени билки в сместта.
В ранното средновековие, чугунените плочи между които били печени гофретите, най-често били гладки , с издълбан кръст върху тях и с други религиозни изображения. Гофрети се правели от монасите в манастирите в чест на светците. Малко по- късно монасите започнали да ги продават от външната страна на църквата по време на религиозни празници и литургии.
Постепено този вид сладкиш започва да навлиза и в домакинствата .
По-късно през 13 век във Франция тези палачинки се подвизават под името "oublies" или а "Пан d'juif" . По това време в Европа думата "вафла" не съществува все още .
Оblayers или "oublies" са истинските предшественици на съвременните гофрети.
Много често палачинките били оформени като пръчици или конусчета. За любителите на ефектите - аристократите ,ковачите изработвали чугунени плочи с различни изображения – гербове, стилизирани цветя – истинско произведение на изкуството.
Гофретника е бил символ на висок статус в обществото и гофретите са присъствали в пиршествата давани от аристокрацията.
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511661-thumb.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511726-thumb.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511727-thumb.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511724-thumb.jpg)
Гофретника, такъв какъвто го знаем днес, се появява едва когато ковач произвел чугунени плочи под формата на медена пита, и така вафлите получили името "гофрета" - "gaufre" (гофрети на английски език) идва от "walfre".В старовремския френски и фламандски "wafel" означава, по онова време „ парче от мед „ - пита мед. Никой не знае със сигурност, който го е проектирал първи , но това което знаем е, че гофретника представлявал двойка плочи от желязо с панти, с дълги дръжки, защото са се готвили над открит пламък.
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511658.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511659.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511662.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511666.jpg)
Този вид вафла се развила толкова бързо, че прочутите търговци " marchands d'oublies" на гофрети продавали своята продукция както по улиците, така и пред външните стени на градовете .
За религиозни празници или по време на дните на светеца Св.Августин , на търговците на вафли е било позволено да продават своите вафли в изходите на църквите естествено след заплащане възнаграждение на духовенството.
Година след година, производителите на вафли – които били предимно мъже произвеждали и продавали вафли в по- големи количества , което водело до много битки и проблеми между продавачите.
Накрая крал Шарл IX (крал на Франция между 1560 и 1574) решава да регулира този доходен бизнес. Разтоянието между сергиите на търговците е трябвало да бъде по- голямо от 6 фута .
През шестнайсти век, гофретите не са само за деликатес. В повечето случаи те се приготвяли, когато имало недостиг на хляб. Суровините за гофретите били предимно вода и лошо брашно – примесено с ечемик, елда, ръж. Гофретника се мажел с орехово масло. За приготвянето им се е изисквало и по- малко топлина – веднъж загрят чугунения гофретник е подържал температура дълго време.Можело е да се изпекат много гофрети с минимална поддържаща топлина.
През осемнадесети век, лошото брашно се заменя с картофи. Тези гофрети за обикновените хора са били дебели , с лош вкус, докато гофретите на средната класа са тънки с яйца, мляко, мед. Вафлите, които се правели са били безквасни.
Гофретите са станали известни из цяла Европа и дори в Америка.
В Чешката и Словашката републики, през 18 век са се правели сладкиши, които приличали на големи вафли и се наричали "obaltky" или "oplatky". Напълнени с мед се консумирали в навечерието на Коледа в Словакия. В Чешката република oplatky станали известни като " вафли за къпане", защото се продавали във водните курорти Карлови Вари (Karlsbad) и Марианске Лазне (Мариенбад).
Белгийските гофрети са много популярни в Белгия – известни са като gaufre или gauffre на френски език, , и на фламандски - като wafel, waffel или suikerwaffel.
Днес в Белгия, можете да намерите вафли, през цялата година в хлебарниците, в големите вериги магазини .
В Северна Америка думата гофрети произлиза от холандската wafel, и за първи път се появява в печат на английски през 1735. Внесени са от заселниците, които са е прекарали известно време в Холандия, преди да отплават до Америка през 1762. Така гофретите станали популярни в Америка през втората половина на осемнадесети век.
Томас Джеферсън, един от бащите-основатели на Америка се е върнал от Европа с железен гофретник , с дълга дръжка и тип медена пита след посещението си във Франция, през 1790 г.
През 1869 година американецът Корнелиус Швартхауър от Ню Йорк получава американски патент за гофретник. В Съединените щати на 24 август се празнува т.н " Waffle " ден - годишнината от получаването на този патент. Американските вафли се правят със сода бикарбонат вместо с мая .
Moris Vermersch и съпругата му, от Брюксел, пробвали да изпекат вафли с мая в чугунени тигани, гарнирани със свинска мас. Техните приятели и роднини били толкова доволни от резултата, че Vermersches ги представил на панаира 1960 World в Брюксел, Белгия под името Брюкселски гофрети . Успеха, който последвал накарал Vermersches да отвори няколко ресторанта, специализирани в производството и продажбата на вафли.
На следващия световен панаир през 1964 г., този път в Куинс, Ню Йорк Vermersches ги представил като Белгийски гофрети, имайки в предвид, че повечето американци, незнаят къде е Брюксел, той нарекъл гофретите Белгийски .
Брюкселски стил гофрети
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511652.jpg)
В Съединените щати, вафлите до голяма степен се консумират за закуска, и са толкова популярни, че франчайзинг веригата ресторанти House Waffle има над 1000 ресторанта в 24 щата. През 2001 г., тя твърди, че са продадени повече от 442 милиона вафли в предходните 46 години. През 1953 година в магазините за хранителни стоки в САЩ започват да се продават и замразените вафли . Те се затоплят в тостер или микровълнова фурна.
В Белгия гофретите не се ядат на закуска, а по скоро като десерт. Но ако попитате за тях в ресторант, естествено, ще ги получите. Белгийците ядат гофрети поръсени с пудра захар като ежедневна храна - нещо, което купуват от фурни или от улични щандове.
Всеобщата белгийска привързаност към Белгийските гофретите е толкова разпространена, че този вид гофрети бе избран като един от националните сладкиши за 50-рожден ден на Европейския съюз.
Основните съставки за получаване на хубави гофрети са :
Мая:
Най-добре е да се използват пресни дрожди. Можете ги намерите в супермаркети в прясно или сухо състояние .
Маята се отглежда с търговска цел, като се използва меласа / остатъчен продукт от захарната индустрия / като суровина. Маята се получава от едноклетъчна култура, който се отглежда в лабораторни условия. Като жив организъм, маята може да се съхранява за неопределено време. Прясната мая е особено чувствителна към условията на съхранение. Идеалният вариант е да съхранявате маята в хладилник от 3 до 10 ° C, където може да се съхранява до 4 седмици.
Можете също така да замразите прясна мая, и я съхраните до няколко седмици или месеци. Маята е жив организъм, и чрез замразяване, силата и отслабва, следователно освен даденото количество мая, ще трябва да допълните още 1/3 като количество, за да постигнете същия резултат, както при прясната мая.
Прясната мая е жива субстанция, която се размножава в тестото, и преработва главно захарите . При преработката захарите се превръщат във въглероден диоксид, който надува тестото. Механизмът сработва най-добре при температури между 25 и 30 градуса , но са необходими 2 до 3 часа за да достигне оптимален резултат.
Ако ползвате суха мая ще ви трябва около 2 пъти по-дълго време за набухване.
- Бакпулвера е прах , смес от сода за хляб, винена киселина и стабилизатор, като например царевично нишесте. Веднага след като се добави към тестото, съставките реагират незабавно с отделяне на въглероден двуокис, който надува тестото.Бакпулвера винаги трябва да се добавя в последната минута и тестото да се пече не по-късно от 30 мин след добавянето му.
Плюсовете на бакпулвера е скороста на втасване , но ако се предозира, той дава неприятен привкус на крайния продукт.
Захар:
Стандартна кристалната захар. Захарта е се характеризира със заоблена зърнеста структура и една много голяма еднородност на размера на частиците.
Перлена захар:
Получава от стандартната кристална захар, след намокряне, компресиране, изсушаване и смилане. След това, получената захар се пресява, се отделят по – големите кристалчета. Отличава с високата си чистота (ЕИО стандарти № 1) и се характеризира с оптимална твърдост, постигната чрез студено формоване с много високо налягане и постепенно изсъхване дълго време. Размерите на кристалчетата са: 5.6 - 8 мм
Гофретникът – начин на употреба
В днешно време гофретниците са електрически с тефлоново покритие и трудно биха могли да се намерят чугунени такива.
Формата на гофретите може да е правоъгълна, кръгла, под формата на сърчица и детелини.
Един от пионерите в производство на гофретници е Исидор Ван Дам .През 1922 г. Исидор Ван Дам започва производството на белгийски чугунени гофретници в Брюксел. По късно синът му Хуберт Ван Дам поема компанияте и разширява износа в целия свят. Бавно, гофретите и гофретниците са били признати в цял свят. Благодарение на Световното изложение в Ню Йорк през 1939 г., разширяват пазара - САЩ , Япония . Добавят и нови стоки за износ , като съставки за Лиежски гофрети - перлена захар .
Регионалните градове около Лиеж - Luik и Tienen са център на производството на захарно цвекло в Белгия. Производството на перлената захар, която е основна съставка на Лиежски гофрети идва именно от там.
През 2002 г. компанията е купена от г-н Pitteurs, който е натрупал опит в експорт на пещи за хлебни изделия и машини. Новите електически гофретници са особенно популярни през последните години чрез прилагане на нови технологии и методи на производство.
Независимо от формата си начина на употреба на гофретника е следния:
• Загрейте гофретника от 10 до 15 минути в зависимост от модела.
• След като се нагорещи намазнете горната и долната плочи на гофретника с необходимото количество масло , олио, маргарин / не поставяйте твърде много/ .
• Затворете гофретника за около 10 секунди.
• Сега вече е време да изсипете тестото върху долната плоча – отново не поставяйте твърде много, за да не прелее при затварянето .
• Печете в зависимост от рецептата и типа гофретник – от 2 до 5 минути.
• Важно – не отваряйте капака на гофретника, докато се пече
• Когато гофретата се опече, извадете я бързо и я поставете за няколко минути на решетка.
• В зависимост от типа на гофретата – и как ще се консумира топла или студена може да бъде по – препечена или не.
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511660.jpg)
Типове гофрети:
• Има много типове гофрети – Швейцарски -тънки и хрупкави, Гриловани- пълни с плодове или шоколад, запечени в тостер, с бира – тънки и меки, Фламандски: с мая и яйчен бит белтък , понякога с коняк, Германски: с подправки, смесени с канела, карамфил и индийско орехче , Американски с бакпулвер. Обикновено се сервират на закуска , С настърган шоколад , Със Сирене: с малко сирене, сложено в средата на тестото, С бекон: с тънък резен бекон, сложен върху тесто , преди да се затвори гофретника; С плодове: правоъгълни, пълни с плодове (ананас, кайсия, череша, ябълка слива); Бордо: ароматизирани с портокалов цвят, лимон, или ром , Binche: мляко и мая ; Дюнкерк гофрети : кръгли гофрети печени без масло. , Хонконг - с масло, фъстъчено масло и захар, след което е сгънат на две, Лил - малки гофрети пълнени с масло и кафява захар ; Холандски (stroopwafel или "вафла Gouda") кръгли и поръсени с карамелов сироп ; Soft - само от ферментирало брашно; руски - пълнени вафли; Скандинавски с форма на сърце - сладки или солени, партер - от бадеми, захар, яйчен белтък, брашно, Kniepertie: разточва се на конус и се консумира в края на годината в провинциите на Дренте , Грьонинген и Гелдерланд ; Krumkake: тънъки валцувани гофрети традиционни по Коледа ,Mestier: от пшенично брашно с малко сол, и потопени в бяло вино , Pizelle: италиански с много тънка кора, яде се главно на Великден и Коледа; Картофени гофрети : на основа на картофи; Spekdik: прави се от ръжено брашно, яйца, бекон и сух салам, кренвирши - яде се по Нова година в източната част на Friesland .
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511605.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511613.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511616.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511621.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511630.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511633.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511626.jpg)
Говорейки за гофрети от Брюксел , за тези гофрети неможем до определим конкретна рецепта . Всеки регион си има кулинарен специалитет, със своя собствена рецепта. Макар че, основните съставки (брашно, мляко, захар и яйца), остават едни и същи много често фамилиите производители на гофрети имат тайни съставки, които се предават от едно поколение на друго .
Но да обобщим . Два са основните типа гофрети – Брюкселска и Лиежка гофрета.
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511693.jpg)
Брюкселската гофрета е дебела, мека с правоъгълна форма – с 20 броя килийки.Яде се поръсена с пудра захар, шоколад , сметана и плодове. В Северна Америка се използва бакпулвер, но в Брюксел се ползва мая. Маята в комбинация с разбития яйчен белтък, довежда до по –голямата дебелина , лекота и по дълбочина на килийките. Маята променя химическия състав тесто, и ферментацията дава на този вид гофрети по остър вкус .
Може и да не се ползва мая , а само по – голямо количество разбит белтък, който да „вкара” въздух в тестото, но тогава гофретите имат по „пандишпанов” вкус и не са толкова ефирни .
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511654.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511640.jpg)
Лиежката гофрета е по – сладка , по тънка и карамелизирана от перлената захар вътре в нея, хрупкава и ароматизирана с ванилия и канела. Формата и е квадрат с изрязани ръбчета . Лиеж е източната провинция на Белгия, на границата с Германия. Gaufre дьо Лиеж, Luikse wafel във фламандските райони и Lutticher waffel в немските райони са овални , по-тънки и по-малъки от брюкселските гофрети. Лиежските гофрети обикновено се ядат без гарнитура и понякога дори студени.
През 18-ти век главния готвач на принц-епископа на Лиеж имал за задачата да сътвори по- различен десерт за принца.Адаптирайки рецептата от френския Brioche той сложил перлена захар – която се карамелизирала при печене. Изненадващо, на принца този вид гофрети му харесали. И не само на него! Лиежките гофрети са най-разпространеният вид на гофрети в Белгия. Те се предлагат в 3 различни вкуса - обикновена, ванилия, и канела .
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511657-thumb.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511665.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511668.jpg)
![Изображение](http://media.snimka.bg/9128/024511669.jpg)
Преставям Ви няколко рецепти за основните видове гофрети - с различини технологии на приготвяне и различни пропорции на съставките
Гофрети Bruxelles / Брюксел: І – ви вид
• 1 кг брашно
• 30 грама мая
• 25 грама кафява захар
• 1250 мл хладко мляко
• 250 мл хладка вода
• 10 грама сол
• 1 / 2 чаена лъжичка екстракт от ванилия или една ванилия
• От 400 до 500 грама разтопено масло
• 6-8 белтъка, разбити на твърд сняг
Сложете брашното в голяма купа. Направете кладенче в брашното: добавете мая и 250 мл хладка вода.
Добавете кафявата захар, млякото, ванилията или ваниловата захар и останалата част от маслото. Омесете тестото и го оставете да втаса за най-малко 20 минути до час. През това врема разтопете маслото. Оставете го да изстине.
Добавете разтопено масло: разбъркайте добре. Разбийте белтъците на сняг и ги размесете внимателно с тестото.
Загрейте гофретника . Сложете по 2-3 лъжици и печете.
Гофретата се сервира поръсена с пудра захар, или гарнирана с разбита сметана и плодове, или с разтопен шоколад , или с течен шоколад.
Гофрети Bruxelles / Брюксел: ІІ – ри вид
• 3 1 / 4 чаши брашно
• 7г суха мая
• 4 средни яйца
• пълномаслено мляко (можете да добавите и газирана минерална вода и да направите гофретите по пухкави)
• 250 грама масло
• ванилова захар
• малко сол
1. Загрейте чаша мляко, но не до много горещо и прибавете маята.Оставете маята, да престои известно време.
2. В същото време - разтопете маслото,.
3. Разделете жълтъците от белтците и разбийте белтъците на сняг.
4. В голяма купа изсипете брашното, ваниловата захар и малко сол. Направете дупка в средата на брашното и изсипете разтопеното масло, маята с млякото и жълтъците.
5. Бъркайте като добавяте по малко мляко ( или газирана минерална вода, ако искате). Трябва да разбъркате тестото много добре, така че да не се получат бучки. Тестото трябва да е по гъсто от колкото тесто за палачинки.
6. Леко разбъркайте разбитите белтъци в тестото.
7. Оставете тестото да си почине и да втаса при стайна температура за известно време. Колко дълго? Докато обемът на тестото се удвои или дори утроява. Ако бързате, можете да изчакате само час, но ако можете, оставете тестото да престои една нощ.
8. Използвайте масло за намазване на гофретника (които трябва да бъде много горещ). Печете, до златисто кафяво.
Гофрети Bruxelles / Брюксел: ІІІ – ти вид
• 500 гр. брашно
• 8 яйца
• 500 мл.пълномаслено мляко
• 250 грама масло
• ванилова захар
• малко сол
1 Разбъркайте жълтъците с половината количество прясно мляко. Прибавете последователно брашното. Разтопете маслото, но да не е горещо и прибавете.Бъркайте енергично , докато получите хомогенна смес с течна консистенция
2. Разбийте белтъците на твърд сняг. С помощта на дървена шпатула внимателно ги прибавете към тестото. Внимателно разбъркайте с движения отгоре надолу, за да се запази въздушността на тестото.
3. Използвайте масло за намазване на гофретника (които трябва да бъде много горещ). Сложете по 2-3 лъжици и печете до златисто кафяво.
Сервирайте поръсени с пудра захар .
Тайната на лекотата на брюкселската гофрета е в добре разбитите и прибавени към тестото белтъци .
Гофрети Bruxelles / Брюксел: ІV – ти вид
• 400 гр. брашно
• 2 яйца
• 500 мл.пълномаслено мляко
• 75 грама масло или маргарин
1 ч.л бакпулвер
• ванилова захар
• малко сол
Масло за намазване на гофретника 10 гр.
За поднасяне – 300 гр. Сметана , 200 гр. сладко
1. Смесете брашното, бакпулвера, солта и половината от мляко, до гладка консистенция Добавете разбитите яйца, разтопения маргарин или масло и останалото мляко.
2. Загрейте гофретника .С четка го намажете с масло
3. Изсипете върху плочите на гофретника около 1 ч.ч и го разтелете с шпатула .
4. Печете до златисто кафяво. Поставете гофретите в затворена кутия да ги запазите хрупкави.
5. Междувременно разбийте сметаната и сервирайте със сладко.
Коментар : Гофретата с мая е хрупкава, дори след като се охлади. Гофретата със бакпулвер трябва да се яде прясна. Гофретите с мая отнемат около час по дълго приготвяне за да ферментира тестото.
Как се сервират белгийски гофрети , според вашия вкус, разбира се: )
Популярните гарнитури включват:
• масло
• пудра захар
• разбита сметана
• пресни ягоди
• пресни круши, обелени, нарязани на кубчета, и покрити с шоколадов сос
• разбита сметана и коктейлни плодове
Лиежски гофрети: І – ви вид
• 420 грама брашно
• 7 грама сол (около половин чаена лъжичка)
• 25 грама захар на пясък
• 2 яйца
• 50 грама мая
• 300 гр масло
• Около 20 м.л.студена вода (за предпочитане газирана вода)
• 270 грама перлена захар
• Ванилия или други аромати по ваш вкус
Оставете яйцата и газирана вода, на стайна температура.
Пресейте брашното в купа и направете кладенче в средата.
Разтопете маслото на водна баня или в микровълновата фурна. Оставете го да изстине . Разбийте яйцата и заедно с маслото и маята ги добавете към брашното. Смесете добре . Добавете вода и разбъркайте отново.
Добавете към брашното кристалната захар, ванилията или други подправки (канела ).
Измесете тестото за най-малко десет минути. То вероятно ще бъде лепкаво и ще е трудно да се работи с него. Това е нормално.
След измесването оставете да престои и втаса на топло място за 15-30 минути. 5 - 10 минути преди печене, добавете перлената захар.
Загрейте гофретника . Сложете по няколко топки с капацитете 1 супена лъжица върху всеки раздел на плочата . Печете до зачервяване.
Сервирайте гофретите поръсени с пудра захар или с разбита сметана или сладолед, ако желаете.
Лиежски гофрети: ІІ –ри вид
• 1 пакетче суха мая
• 1 ½ с.л. бяла захар
• ¾ чаша хладко прясно мляко
• 3 яйца
• 1 ч.чаша масло - разтопено
• 2 ч.л. екстракт от ванилия
• 3 чаши брашно
• ½ чаена лъжичка сол.
• 1 ½ чаши перлена захар
В малка купа, смесете кристалната захар и маята и топлото мляко. Оставете го да престои, докато маята започва да омеква и се получикремообразна пяна. Това трябва да отнеме около 15 минути.
Смесете равномерно яйцата, ванилията , разтопеното масло с маята. Разбъркайте брашното и солта в голяма купа. Направете кладенче и се изсипете яйчената смес. Разбъркайте докато се образува меко тесто. Покрийте купата с кърпа и го оставете на топло място, за да втаса – двойно от първоначалното си количество. Това би трябвало да отнеме около 30 минути до 1 час След това, внимателно разбъркайте с перлената захар.
Загрейте гофретника преди да поставите топка от тестото върху него. Печете около 2 минути, за да придобие златисто кафяв цвят.
Лиежски гофрети: ІІІ – ти вид
• 25 гр.мая
• 300 мл.прясно мляко
• 4 жълтъка
• 6 белтъка
• 500 гр. брашно
• 200 гр. меко масло - разтопено
• ванилия или канела
• ½ чаена лъжичка сол.
• 250гр. перлена захар
Натрошете маята в купа.Прибавете няколко супени лъжици хладко мляко и малко брашно. Разбъркайте сместта.
Направете кладенче в брашното, а ванилията и солта рапределете по периферията. В кладенчето сложете маята, жълтъците и белтъците, разбити като за омлет и прясното мляко. Измесете тестото и го оставете да втаса 15 минути.
Добавете мекото масло и захарта . Измесете тестото, като то трябва да стане твърдо, но не прекалено, за да може да се оформи на топка. Покрийте и оставете да втаса още 15 минути.
Накъсайте парчета около 100 гр. , направете ги на топка и ги печете в загрят намазнен гофретник около 4-5 минути – до златисто.
Други по интересни рецепти за гофрети :
![Изображение](http://media.snimka.bg/9135/024526314.jpg)
Състав
• Масло 100,0 грама
• Прясно мляко 400 гр.
• Пшенично брашно 300 гр.
• Бакпулвер 1 чаена лъжичка
• Кардамон (млян) 1 супена лъжица
• Масло за намазване на гофретника
За гарниране:
Сметана 300гр.
Сладко 200 гр.
1. Разтопете маслото и го оставете да изстине.
2. Смесете брашното, бакпулвера и кардамона в купа. Добавете половината от мляко, разбъркайте докато получите гладка смес . Разбъркайте с останалото мляко и масло.
3. Загрейте гофретника. Намазнете с повечко масло като за първи път. Изсипете около 1 ч.ч тесто и го разстелете. Печете гофретите до златисто кафяво. Поставете да изстине върху скара .
4. Сервирайте с разбита сметана.
![Изображение](http://media.snimka.bg/9135/024526317.jpg)
Състав
• Масло 75,0 грама
• Прясно мляко 500 гр.
• Пшенично брашно 400 гр.
• Бакпулвер 1 чаена лъжичка
• Шафран 0.5 грама
• 2 яйца
• Масло за намазване на гофретника
За гарниране:
Сметана 300гр.
Плодове 250 гр.
Разтопете маслото и го оставете да изстине.Смесете с млякото
1. Смесете брашното, бакпулвера и шафрана и 1 щипка сол в купа. Добавете млякото с маслото и яйцата , като бъркате до получаване на гладка смес Разбъркайте с останалото мляко и масло.
2. Загрейте гофретника. Намазнете с масло за първи път. Изсипете около 1 ч.ч тесто и го разстелете с шпатула . Печете гофретите до златисто кафяво. Поставете да изстине върху скара .
3. Сервирайте с разбита сметана и плодове
В допълнение можете да поръсите със счукани и запечени ядки
Надявам се , че съм предизвикала поне малко интерес към този вид сладкиш. Ако решите да правите гофрети – различните технологии и рецепти ще Ви бъдат от полза, за да разберете защо гофретите стават хрупкави или по влажни , леки или по тежки , пухкави или сбити , тънки или дебели. Дано някой да опита рецептите публикувани от мен. Гарантирам, че няма да бъдете разочаровани
![Ех... :love:](./images/smilies/love.gif)